BOGART JUNIOR
John Hay Forrest dræbt i ulykke Kendt videnskabsmand og filantrop
Lavede også oste og var far til tre
Det var en stille dag på Rigby Reardons Detektivbureau.
Jeg havde tømmermænd, og det gik trægt med forretningen.
Jeg tænkte endda på at lukke kontoret et par dage,
da det pludselig...
- Mr. Reardon? - Ja, det er mig.
Mit...
Mit navn...
I alle mine år i branchen havde jeg aldrig set noget lignende.
Var hun virkelig? Der var kun én måde at finde ud af det på.
Men jeg huskede Marlowes ord.
Forelsk dig aldrig i en kunde
Men hvad fanden ved Marlowe?
Hun var virkelig flot.
Hvad laver du?
Sætter dine bryster på plads.
Du besvimede, og så kom de til at sidde skævt.
- Sådan. - Tak.
Det var så lidt.
Tak. Jeg undskylder min dramatiske entré.
Men da jeg så avisoverskrifterne...
Dodgers taber igen
- Du må være en stor fan af Dodgers. - Nej, jeg så forsiden.
- Hvad hedder du, Dukkebarn? - Juliet Forrest.
Forrest...
Datter af den store osteproducent. Du kunne bruge en kop kaffe.
Ost var fars hobby. Han var videnskabsmand.
- Sikke en ulykke, han var ude for. - Det er derfor, jeg kom.
Du tror ikke, det var en ulykke. Du tror, han blev myrdet.
Hvordan vidste du det?
Det er mit job at vide den slags, Miss Forrest. Tag plads.
Hvorfor tror du, det ikke var en ulykke?
Lige før det skete,
var han meget oprevet og skrev lister med dusinvis af navne.
Han skrev dem på papirlapper, og hvad der nu var ved hånden.
Her er en af listerne, eller en del af en.
Det er et stykke af en dollarseddel.
Jeg har på fornemmelsen, at han var offer for en stor sammensværgelse.
Udleder du mord og sammensværgelse af det her?
Du synes, jeg er for impulsiv, ikke, Mr. Reardon?
Måske.
Måske ikke.
Hvis du vil have, jeg skal efterforske din fars død, tager jeg 10 $ pr. dag.
Plus udgifter.
Er det nok med 200 $ i forskud, Mr. Reardon?
- Jeg ville skyde min mor for 200 $ . - Det bliver ikke nødvendigt.
Det ved man aldrig. I min sidste sag måtte jeg smide min bror ud af et fly.
Hvor opbevarede din far sin korrespondance?
Han havde et lille kontor i centrum. Her er nøglen.
Tak, Mr. Reardon. Jeg er glad for, du vil hjælpe.
- Miss Forrest? - Ja?
Det vil spare mig for noget besvær, hvis du fortæller mig adressen.
Firehouse Row 429.
En snusket bydel for en berømt forsker.
Han kunne eksperimentere med ost,
uden at lugten generede naboerne.
Jeg ser, hvad jeg kan finde ud af.
Farvel, Mr. Reardon.
På vej til Firehouse Row prøvede jeg at glemme Juliet Forrest.
Jeg havde ikke set sådan en krop,
siden jeg opklarede sagen om den myrdede pige med de store bryster.
Det var let at finde dr Forrests ostelaboratorium.
Det lugtede som hømhøm.
Indenfor opdagede jeg noget interessant.
"Til John Forrest, en mand, der ligesom sine oste bliver stærkere med alderen."
"Kærlig hilsen, Kitty."
Så den gamle, berømte videnskabsmand havde en affære.
"Carlottas fjender."
"Carlottas venner."
"Kitty Collins"?
Der kommer vist nogen.
Skadedyrsbekæmpelse.
Et øjeblik.
Kom ind.
Sid ned.
Der er nogle gode kager på bordet.
Tag en.
Gode, ikke?
En god skadedyrsbekæmper skal kunne lide at slå ihjel.
Ja.
- Ja? - Jeg vil gerne tale med Miss Forrest.
- Hvem skal jeg sige er her? - Mr. Reardon. Sig, jeg er blevet skudt.
Javel, sir.
- Må jeg sige, hvem der skød Dem? - Jeg ved ikke, hvem det var.
Er De okay? De ser ud som om, De snart besvimer.
Besvimer?
Aldrig i livet.
- Grib mig. - Undskyld.
Jeg er butler, ikke griber.
Dukkebarn.
Hvad laver du?
Det her skulle hjælpe.
- Hvor har du lært det? - På spejderlejr.
- Lærte du det på spejderlejr? - Det hjælper mod slangebid,
men også mod alt andet.
Du mumlede noget om, at Kitty Collins og Swede Anderson var på en liste.
- "Carlottas venner"? - Ja. Kender du dem?
Kitty var en kvinde,
som far havde en affære med, da mor tørrede ind.
Og Swede var Kittys kæreste.
Hvor er de nu?
Den sidste nyhed er, at de er i Santa Barbara.
Han har været bokser. Nu arbejder han på en benzintank,
og hun synger på en natklub.
Måske finder du det her interessant. Jeg fandt det på fars kontor.
"Tak for checken. Hvis jeg er indisponeret,
er den dollarseddel, jeg skulle passe på for dig, i sukkerskålen."
- "Shh." - Hvorfor?
Nej. Det står her.
Nej, der står ikke "shh." Der stå S-H-H. Samuel H. Hastings.
Min svoger. Eller: Det var han.
Han og min søster Leona er skilt. Han er en håbløs drukkenbolt.
- Hvor er han nu? - Det ved jeg ikke.
Ring til din søster Leona for mig.
Okay.
Jeg frygter, at hun ikke vil være til stor hjælp.
- Hun er forstyrret. - Hvordan forstyrret?
Hun har fået diagnosen paranoid hypokonder.
- Lægerne tror, hun simulerer. - Det ved jeg efter det første ord.
- Hallo? - Hun simulerer.
Mrs. Hastings? Mit navn er Reardon. Trist at høre, at din far døde.
Han er ikke død. Han kommer tilbage på søndag.
Søndag? Du forstår ikke, Mrs. Hastings.
Jeg efterforsker din fars død.
Min far ringede til mig fra Chicago i aftes. Han nævnte ikke noget.
Måske glemte han det.
Hør, din far er død, Mrs. Hastings.
Din søster Juliet tror, at hans død ikke var en ulykke.
Hvad taler du om?
Jeg har lige haft en lang samtale med ham.
- Han sagde frygtelige ting om Dem. - Hør, din forlorne kælling.
Undskyld, jeg kaldte dig kælling. Jeg har ikke tid til at høre på...
Så lad være at høre efter. Det er lige meget!
Din søster kunne lære lidt om telefonskik.
Ved du, hvordan jeg kan finde Sam?
Spørg bartenderne i 5th Street.
Jeg ringer, hvis jeg finder ud af noget.
Butleren eller rengøringskonen tager beskeden, hvis jeg ikke er her.
Rengøringskonen.
Undskyld.
Hvorfor gjorde du det?
Da jeg var syv år,
stak min far af med rengøringskonen...
Min mor døde af hjertesorg.
Hver gang nogen siger rengøringsko...
går jeg bersærk.
Stakkels dig.
Jeg tilgiver, at du prøvede at kvæle mig.
Jeg siger det aldrig mere.
Tak.
Vi ses, Dukkebarn.
Jeg gik ned til 5th Street og ledte efter Samuel H. Hastings.
Det var de skuffede håbs og uopfyldte drømmes gade.
Alt var billigt. Selv de prostituerede holdt udsalg.
Det var let at finde Hastings. Han skyldte alle bartenderne penge.
Han boede på Hotel Ward på 5th Street. Før var det på 8th Street,
men de tog imod så mange gummichecks, at stedet hoppede over på 8th Street.
Jeg bankede på hans dør.
- Hastings? Sam Hastings? - Hvem er det?
Mit navn er Reardon. Jeg har et tilbud til dig.
Ikke i dag. Behøver det være i dag?
- Ja. - Kom på mandag.
- Jeg har pengene til dig. - Hvilke penge?
Der er en dollarseddel skjult i din sukkerskål.
Jeg vil give dig 5 dollars for den.
- Dem kan du købe meget sprut for. - Et øjeblik.
Se foroven.
Den passer perfekt. De fleste af navnene er ulæselige,
men jeg kan læse Kitty Collins' og Swede Andersons.
Men hvad betyder "cv"?
Det er noget, man skriver om sig selv, når man...
Nej, det står her: c-v.
Hvis jeg gætter rigtigt, står det for "Carlottas venner".
- Jeg er imponeret. - Hvis du synes, det er imponerende...
Der stod jeg som et andet barn og lavede tricks for hende,
og jeg havde kørt en stor omvej, bare for at få hende at se.
Hvorfor?
Hvad tænker du, Mr. Reardon?
Farvel. Jeg er i Santa Barbara, hvis du behøver mig.
Jeg fandt ud af, at Kitty Collins arbejdede i Brentwood Room.
Brentwood Room.
Hvor rige kvinder træffer rige mænd, så de kan få rige børn.
Miss Collins?
Kitty ville ikke fortælle noget, hvis hun vidste, jeg var detektiv.
Undskyld mig.
Så jeg lod som om, jeg var en kendt filmproducer.
- Mit navn er Reardon. Jeg laver film. - Hvor dejligt af dig.
- Kan du lide boksefilm? - Jeg har vist aldrig set en.
Jeg er ved at lave en boksefilm. Jeg skal bruge en sanger. Interesseret?
Jeg bliver syg ved tanken om to mænd, der slår hinanden til plukfisk.
Nå, jeg laver også en religiøs film,
Historien om Sankt Betty.
Du ved: Nonnen, som lærte de spedalske at synge.
- Hvor storslået af dig. - Tak.
John Hay Forrest sagde, du er en af Carlottas venner.
Hav mig undskyldt.
Jeg må have ramt et ømt punkt. Hun blev bleg som et spøgelse.
Næste dag skyggede jeg Kitty Collins ind på en dyr restaurant.
Halvvejs gennem måltidet opdagede hun mig og gjorde noget mærkeligt.
Hun tog sin broche af og smed den væk.
Jeg vidste godt hvor.
Stop. Jeg er fra sundhedsmyndighederne.
Vi har fået at vide, at der er for mange smykker i jeres suppe.
"Cf." Carlottas fjender.
Kun ét navn på listen var ikke streget ud - Swede Andersons.
Jeg besluttede at opsøge ham, inden de også stregede ham ud.
Swede levede ikke i luksus.
Faktisk troede jeg et øjeblik, at han slet ikke levede.
Swede?
Undskyld, Swede. Jeg troede, du var blevet myrdet.
Kom nu, vågn op.
Kom nu, Swede.
Du trænger til en kop kaffe.
Du er oppe. Godt. Kaffen er klar om et øjeblik.
Det her heler aldrig.
Nå, jeg gætter på, at Kitty Collins er en million kilometer væk nu.
Tror du, Swede blev dræbt af den samme mand, som dræbte min far?
Vent, Dukkebarn. Det er ikke bevist, at din far blev myrdet...
endnu.
Men måske har du ret i, der er tale om en sammensværgelse.
Den er stor. Måske for stor til, at jeg kan klare det alene.
Må jeg få en kop kaffe?
- Ja? - Hallo, Marlowe?
- Hallo, Bernie. - Nej, det er Rigby.
Hvad sker der?
Jeg har en vigtig sag. Jeg behøver hjælp. Hvornår kan du være her?
- Jeg har ikke spist morgenmad. - Morgenmad? Det er over frokosttid.
- Klokken er to. - To?
Skynd dig herover. Jeg laver en kop kaffe til dig.
- Jeg vil hellere købe en kop. - Gør, som du vil. Vi ses om lidt.
Marlowe. Tag slips på, for Guds skyld.
Hvad er det?
Jeg fandt den i fars skrivebord.
Det ligner en nøgle til et bagageskab på en station.
Nummeret er slebet væk. Hvad står der på kuverten?
"Den seneste rotte."
- Meget smart. - Forstår du, hvad det betyder?
Måske. Ved du, at kineserne har et dyr for hvert år?
- Ja. - Hvis jeg ikke gætter forkert,
var det sidste gang rottens år i 1936.
Det er nøglen til skab nr. 1936.
- Du er meget intelligent. - Det var Abraham Lincoln også.
Tænk på, hvad der skete med ham. Kløgt kan få dig dræbt.
Det håber jeg ikke.
Nogle gange har jeg lyst til at...
Lyst til hvad? Til at kysse mig?
Ja, det ville være dejligt.
Så kunne jeg fortælle hende, at jeg var begyndt at føle noget for hende.
Noget varmt og blødt.
Men en mand i min branche kan ikke gifte sig og få en flok børn.
- Vi behøver ikke få børn. - Hvad?
Hør, det her bringer os ikke videre.
Men tak.
Du må hellere gå. Marlowe kommer herover for at tale.
Bare ring, hvis du har brug for mig.
Du ved, hvordan man ringer op, ikke?
Man stikker fingeren ind i hullet og laver små cirkler.
Kom ind. Døren er åben.
Hej, Marlowe.
Fandens. Du gjorde ikke, hvad jeg bad dig om.
Det ser dumt ud at have skjorten knappet uden slips.
Jeg finder et slips til dig.
Her. Det her er blåt, men kan godt gå sammen med brunt.
- Du irriterer mig. - Irriterer jeg dig?
Du kommer her uden slips... Er du fuld?
- Hvor meget har du drukket? - En martini.
- Jeg vidste, jeg skulle møde dig. - Sid ned.
Hør, hvad jeg vil bede dig om at gøre.
Her er en navneliste fra en suppeskål. Bed mig ikke forklare.
Jeg tror, de alle er døde. Vil du tjekke dem?
Og Marlowe? Gør mig den tjeneste, at tage det her på.
Det sættes fast med klemmen bagpå.
Jeg satte Marlowe til at tjekke, om der var uopklarede mord på Kittys liste,
mens jeg tog en taxi til stationen
for at se, om Dr Forrests nøgle passede ind i puslespillet.
Jeg slentrede over til skab 1936.
Nøglen passede perfekt. Da jeg åbnede skabet,
bemærkede jeg, at en flot fyr i grå habit holdt øje med mig.
Jeg var vist ikke den eneste, der var interesseret i skabets indhold.
Inden i var der to lister med Carlottas venner og fjender.
Det første iøjefaldende navn var F.X. Huberman,
Bay Court Drive nummer 46, Grunion Point.
Jeg besluttede at tage en lille togtur og besøge Mr. Huberman.
Jeg vidste, "Smukke" ville følge efter. For at ryste ham af
gik jeg på toilettet og slap af med ham.
Han kunne kun have fulgt efter mig, hvis jeg havde toiletpapir på skoen.
Fandens.
Det var ikke toiletpapir men overtrækspapir til sædet,
men det var nok til, at en kvik fyr kunne regne sammenhængen ud.
Så snart vi kørte ind i en tunnel,
kom Smukke ind og begyndte at lede efter en tændstik i mine lommer.
- Undskyld mig. Var det Deres ben? - Nej, det var mit ansigt.
Jeg vidste ikke, vi kørte ind i en tunnel.
Den er god med dig.
Jeg troede, kupéen var tom.
Ja, det tror jeg gerne.
- Jeg håber, det ikke gjorde ondt. - Det er i orden.
Hvad skylder jeg fornøjelsen af Deres selskab?
Manden i den næste kupé ryger en modbydelig cigar.
Jeg var nødt til at gå herind. De ryger ikke, vel?
- Nej, jeg har tuberkulose. - Gud ske tak og lov for det.
Efter natten i går kunne mit hoved ikke holde til det.
Han skulle ikke vide, hvor jeg skulle hen, så jeg besluttede at hægte ham af.
Jeg har altid min mundharpe på mig.
Den er lettere end en harmonika og mere effektiv end en sovepille.
Han sov som en baby, da jeg slap væk ved Grunion Point.
Du får tre dollars, hvis du kan køre til Bay Court 46 på ti minutter.
Følg efter den taxi.
Det var en ret smart ting, jeg gjorde.
Ved at tage begge taxier, sikrede jeg mig, at Smukke ikke kunne følge efter.
Da jeg ankom hos Mr. Huberman blev jeg overrasket.
Mr. Huberman viste sig at være en sexet dame, der holdt fest.
Hun spurgte ikke om, hvad jeg ville, men fik mig til at føle mig velkommen.
Hvad med dig, Smukke? Har jeg ikke set dig et sted før?
Måske. Jeg har været et sted før.
Det er pænt af dig at invitere mig. Jeg føler mig som en indmaser.
Jeg kan godt lide indmasere.
Jeg kan lide sexede damer med stil.
Ved du hvad? Jeg kan lide dig.
Jeg kan også lide mig.
Når folkene er gået, kan du og jeg måske holde vores egen lille fest.
Det må jeg lige tænke over.
Hun tænkte hurtigt.
Jeg beklager. I bliver nødt til at gå nu. Det har været en hæslig fest.
- Godnat. - Godnat.
Her er lidt indelukket, hvad?
Jeg indså, at hun havde kommet noget i min drink.
Mine læber føltes som kloakdæksler. Min tunge føltes behåret.
Det ringede for mine øre. Jeg følte mig som en hund.
Kom. Lad os gå ud og danse.
Tag du din sorte kjole på, så barberer jeg min tunge.
Kom, F.X. Jeg er klar.
Lad os gå ud og danse.
Vent.
Undskyld, Dukkebarn.
- Hvordan kom du her? - Døren var åben, så jeg gik ind.
- Jeg har ringet til dig hele aftenen. - Hvordan kom jeg herhen?
- Du må have kravlet. - Åh, Gud.
- Nej, det er okay. - Det er bare alkohol.
- Det gør ikke ondt. - Vær ikke barnlig.
Tilbage.
Hvad sker der?
Sam Hastings er død.
Stakkels drukkenbolt. Hvordan skete det?
Han faldt ud af vinduet, da han rakte efter en whiskyflaske.
Måske blev han skubbet. Marlowe tjekker ryggen for fingeraftryk.
- Er der andet? - Ja.
Jeg har fundet endnu en af fars noter til sig selv.
"NYTAG-216."
Jeg tror, det er en New York-nummerplade.
Ikke dårligt. Medmindre jeg...
Forsigtig. Lad mig hente noget alkohol.
Nej.
Der står ikke N-Y TAG, men N-Y-T.
New York Times.
Hvad så med "A-G"?
- Det er en forkortelse for august. - Og 216?
Det står for avisen fra 2. august, side et, sjette spalte.
Lokal 20, tak.
Hej. Det er mig, Rigby.
Undskyld, skat, jeg har haft travlt.
Hvis du spankulerer over til dit arkiv
og læser op, hvad der står i sjette spalte side et i avisen fra 2. august,
inviterer jeg dig måske snart på middag.
Jeg venter.
Inviterer du hende ud for at få oplysninger?
Hende? Ham.
Ja. Så læs hele artiklen for mig.
"Immer Essen".
Ejeren er Walter Neff.
Tak, smukke. Jeg skylder dig en tjeneste.
Immer essen.
Det betyder "altid spise".
- På hvilket sprog? - Tysk.
Det er også et sydamerikansk krydstogtskibs navn.
Det ved jeg. Da Sam Hastings og min søster blev skilt i juli måned,
tog han til Sydamerika med det skib.
Meget interessant.
Lige efter den tur aflyste selskabet dets krydstogter.
Nu er Sam Hastings død.
- Jeg kan ikke se sammenhængen. - Det kan jeg desværre heller ikke.
Hallo?
- Hvem er det? - Det er Marlowe.
Åh, hallo, Mr. Marlowe. Gider du vente et øjeblik?
- Det er Marlowe. - Godt.
Hallo, Marlowe. Hør, vent med at undersøge de uløste mord.
Ikke? Hvorfor?
Jeg har en vigtigere opgave. Kender du noget til Walter Neff?
Walter Neff. Han har et sydamerikansk krydstogt-selskab.
Godt. Fortæl mig om ham.
Går han i supermarkederne for at score blondiner?
Godt. Jeg skaffer blondinen.
En ting mere.
Hvis Neff forlader landet, skal jeg måske på en lille sejltur.
I så fald: Hold dig fra sprutten. Vi har med mordere at gøre.
Tak for advarslen. Hav en god tur.
Jeg tager næppe af sted lige nu, men tak alligevel. Og Marlowe?
- Har du slips på? - Farvel.
- Hvad handlede det om? - Marlowe kender Neff.
Han siger, Neff har en svaghed for smukke blondiner.
Så vi skal bruge en kvindelig spion.
Hvorfor ikke bruge mig?
Undskyld.
Du er ikke blond nok.
- Jeg kan farve mit hår. - Nej, Dukkebarn. Du er kunde.
Jeg har efterhånden lært, at døde kunder ikke betaler regningen.
Er det alt, hvad du tænker om mig?
En, der betaler dig 10 $ om dagen?
VÅBEN DRÆBER IKKE DETEKTIVER, KÆRLIGHED GØR! "Marlowe"
Ja, det er rigtigt, Dukkebarn. For mig er du bare en madkupon.
Hvordan skulle jeg vise hende, jeg løj?
Jeg ville arbejde gratis bare for at få lov at se hendes hår bølge sig,
dufte hendes hud, lægge hendes hoved mod min skulder.
Føle hendes taljes runding, ryggens kurve,
og blidt kærtegne hendes to smukke...
Jeg beklager.
Jeg vil bare ikke kaldes en madkupon.
Mens jeg ledte efter en blond spion, prøvede jeg at glemme, hvordan Juliet
stormede ud af mit kontor med tandpasta på sine sko.
Den første på min liste var Monica Stillpond, der engang sagde,
at hun ville gøre alt for alle hvor som helst når som helst.
Mine muskler førte mig ind i politik.
Jeg var assistent for gamle Zimmerman, blikkenslageren.
- Mr. Madvig, du laver sjov. - Om blikkenslagerarbejdet?
Jeg kan ikke se dig som blikkenslager.
Hun holdt et smart middagsselskab.
Jeg kunne ikke spilde tid på høflighed. Jeg fangede hendes opmærksomhed.
Kaffen serveres i stuen, Mr. Madvig.
En ting ved Monica: Hun kendte ikke ordene "det kan jeg ikke".
Monica, jeg vil bede dig gøre noget for mig.
Det kan jeg ikke.
Hun havde åbenbart lært dem, siden jeg sidst så hende.
Den næste på min liste var Doris Devermont, en gammel kæreste.
Vi havde det mest ærlige forhold, jeg nogensinde havde haft.
Det eneste, jeg havde løjet om, var mit navn. Jeg sagde, jeg var Teddy Novak,
så hun ikke kunne opspore mig, hvis jeg gjorde hende gravid.
Doris kunne naturligvis huske mig.
Hvordan går det, Mr. Novak?
Mr. Novak? Ingen kram, ingen kys? Vi plejede at kramme hinanden, Doris.
Synes du ikke, vi burde lære hinanden at kende på ny?
Der er kun gået fem år. Du var ved at servere aftensmaden, da jeg måtte gå.
Hvor er jeg dum. Du må være hundesulten.
Det skulle jeg havde tænkt på straks. Jeg henter kaffe og sandwicher.
Kaffe og sandwicher.
Jeg huskede Doris' berømte sandwicher af gammelt brød.
Hun købte gammelt brød og ristede det. Hun havde sikkert ikke ændret sig.
Brødet er ikke så friskt. Skal jeg riste det?
Nej, tak. Jeg holder faste.
- Faste? - Ikke noget.
Samme gamle Doris.
Hun plejede at købe røget kalkun, som holdt i månedsvis.
Når den blev dårlig, gav hun den til stuepigen.
Jeg havde lidt røget kalkun. Rengøringskonen har sikkert spist det.
Åh, her er noget paté.
Rengøringskonen.
Undskyld.
Efter dette var jeg for flov til at bede Doris gøre mig en tjeneste,
så jeg gik videre til næste navn i min lille sorte bog.
Den mest blonde på min liste var en rig dame ved navn Jimmi Sue Altfeld.
Jeg hadede hende næsten - jeg blev næsten syg, så forelsket var hun i mig.
Men jobbet var det vigtigste.
Jeg inviterede hende til middag på Plantation Club.
Så gjorde jeg mit træk.
Sidst vi sås, efterlod jeg dig på apoteket.
- Du hader mig ikke for det, vel? - Selvfølgelig ikke.
Godt.
Jeg vil gerne diskutere noget med dig.
- Hvorhen? - Kør mig hjem.
Jeg ville ikke køre hende hjem. Hendes far hadede mig.
Så jeg bad hende møde mig på et motel.
Kom ind.
Nå, Jimmi Sue, er du klar?
Hvad skal vi lave?
Prøve alt i Kama Sutra.
Har nogen fortalt dig, du har læber som to saftige rosenkål,
- der gerne vil steges og bides i? - Ja, det har mange mænd.
Virkelig?
Har de mænd også fortalt dig,
at du har øjne som kinesiske mønter med kaviarklumper i midten?
Kan du ikke se, hvor glade vi to ville være her?
Jo, men først skal du komme med mig tilbage til byen.
Jeg arbejder på en vigtig sag. Det er farligt, og du bliver sikkert dræbt.
- Men hvis du elsker mig, gør du det. - Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig. Og det mener jeg mere end noget andet, jeg har sagt.
Jeg lejede en lejlighed og instruerede Jimmi i, hvordan Neff skulle malkes.
Hun var som en gris, der kan lugte affald.
Her er et billede af Mr. Neff.
Gør, hvad der skal gøres
for at finde ud af, hvad der skete på Immer Essen.
Din far truede med, at jeg fik bank, hvis jeg fortsat så dig.
Jeg tænkte på at tage derover i morgen med en fredsgave.
Hvad kan bløde ham op?
Han har aldrig haft en hund.
Aldrig haft en hund?
Mr. Altfeld?
Totalt stueren.
Hans navn er Ramon.
Han er din.
Forsvind, tyv!
Jeg stjæler ikke din datter. Jeg låner hende bare til en vigtig sag.
Hold dig fra min datter. Prøv ikke at se hende. Skriv eller ring ikke.
Må jeg koge suppe på hendes undertøj?
- Forsvind! - Mr. Altfeld,
din datters liv er i fare, hvis hun hjælper mig.
Men måske reddes hundredevis af liv. Det vil du vel ikke forhindre.
Jo, det vil jeg helt afgjort!
Jeg ville sagsøge dig eller dræbe dig, hvis det kunne beskytte min datter.
Og jeg har købt dig en hundehvalp; noget, du aldrig har haft.
Forsvind!
Kom, Ramon.
Du fortjener ikke en hundehvalp.
Vent.
Saml det der op.
- Men det er blødt og damper. - Saml det op.
Du er en syg mand, Altfeld.
Jeg samler lorten op, men du kan ikke få mig til at holde op med at se Jimmi Sue.
- Vil du have en hundehvalp? - Ja, meget gerne.
Tak.
- Her er noget til dig. - Åh, tak.
Advr!
Nå, Larry, Moe og Curly.
Tak, Dan.
Det er ingen måde at behandle Altfelds datters ven på.
Der er kun en måde at behandle dig på.
Du har nogle ret kvikke gorillaer her.
Jeg kan se, den ene har sin æresdoktor-orden på.
Din tur.
Jeg skal få banket noget fornuft ind i dig.
Hvad betaler han jer? Jeg giver det dobbelte, og så banker vi ham.
Okay, Dan.
Rigby?
Juliet.
Feje hunde. At banke en kvinde.
De slog endda dine bryster ud af form.
Rigby?
Juliet. Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
- Du ser frygteligt ud. - Det hører med til jobbet.
Nej, Rigby. Det er det ikke værd.
- Sig op. - Hvorfor? Fordi jeg har fået bank?
Du er også blevet skudt og bedøvet
og har sikkert været i seng med kvinder, du ikke kendte.
Du er bare sur over, at jeg interviewer blondiner.
Glem det.
Jeg skaffer selv informationerne.
Hvordan?
Ved at klæde mig ud som en smuk blondine.
- Ligner jeg en dame? - Ikke så meget som jeg gør.
- Vent, til jeg skruer op for charmen. - Rigby, lad mig gå i stedet.
Skulle Neff gramse på dig? Aldrig i livet, Dukkebarn.
Må Mr. Neff ikke gramse på mig?
Det betyder ikke, at du er begyndt at holde af mig, vel?
Mine kunder skal ikke begramses.
Jeg er sent på den. Neff kigger efter blondiner i supermarkeder hver torsdag.
Hvis jeg er halvt så meget kvinde, som jeg tror,
har jeg en date med Neff i aften.
Held og lykke.
Neffs favorit-jagtmark var Jerrys Supermarked i Melrose.
Jeg fik øje på ham med det samme og gik ned ad gangen over for ham.
Jeg havde en speciel parfume på kaldet "Kæl for mig".
Dens duft tiltrak Neff som en svigermor tiltrækkes af fedt.
Han var en damernes mand. Han fik mig til at føle mig smuk og levende.
Han inviterede mig hjem, og jeg spillede ikke kostbar.
Okay.
På hjemmebane var Neff mere aggressiv, og jeg spillede med.
- Jeg er vild med dig, skat. - Jeg er også vild med dig, Walter.
Hvad hedder den parfume?
"Kæl for mig".
Dumt.
Det er navnet på parfumen.
- Jeg har lyst til en drink. - Jeg har kun bourbon.
Jeg laver drinksene.
Sæt dig herovre.
Jeg ville slå ham ud med det samme. Jeg gav ham 15 milligram elskovsmiddel
og håbede, det ville virke, før han gik til håndgribeligheder.
Undskyld. Jeg kan ikke gå længere på den første date.
Jeg vidste ikke, hvad jeg ledte efter, men jeg fandt dynamit.
Passagerlisten fra Immer Essens sidste krydstogt.
Magen til listen over Carlottas fjender.
Et navn fik en klokke til at ringe. Cody Jarrett, kaptajn på Immer Essen.
Jeg gik på biblioteket og fandt alt, hvad jeg kunne, om kaptajn Jarrett.
"Sagsøgt, fordi han vidste for meget."
"Men han ville kun fortælle, hvad han vidste, til sin mor."
Jeg håbede at finde ud af, hvorfor passagererne på skibets sidste rejse
blev slået ihjel én efter én.
De må have set noget. Men hvad?
Hvad tror du?
Jeg tror, du nyder at være klædt ud som dame.
Jarretts mor er den eneste besøgende, han vil tale med.
Og jeg tror, jeg ligner hende så meget, at jeg får en gave på Mors Dag.
Rigby, vent.
Kald mig ikke Rigby.
Jeg er bekymret. Siden du fik bank,
har jeg haft mareridt om, at der skete dig noget frygteligt.
Jeg holder af dig, Rigby.
Hvad?
Jeg holder af dig.
Hvad er der galt?
Der er noget galt med dig.
Gør jeg noget forkert?
Ja. Du gør mig lun på dig.
Du får mig på dumme tanker, såsom at lægge pistolen på hylden for altid.
Og blive en fyr med kun én kvinde.
Og slå mig ned i en vedbend-dækket hytte
og rive blade samme i baghaven
og presse appelsinjuice til dig hver morgen.
Ville du gøre det for mig?
- Ja, jeg ville. - Åh, Rigby.
Cody Jarretts mor.
Hej, mor.
Mit navn er Reardon. Jeg har vigtigt nyt til dig.
Så bare lad som om, jeg er din mor.
Der stod i avisen, at du fik en skruenøgle i hovedet på værkstedet.
Carlottas Venner er efter dig, fordi du ved for meget.
- Jeg forstår, hvad du mener. - Så skruenøglen var ikke et uheld.
Et øjeblik troede jeg, den var.
Noget lignende sker måske igen, så...
Vagten er mistænksom. Lad som om, jeg er din mor.
- Okay. - Lad som om, du trøster mig.
Slap af, mor.
Sig noget i stil med: "Nej, mor. Hør nu her."
Nej, mor. Hør nu her.
Det var flot. Virkelig flot.
Hør: Så længe de andre fanger kan nå dig, er du ikke i sikkerhed.
Men bare rolig, jeg har en plan.
Jeg opsøgte Dudley, som skylder mig en tjeneste.
Jeg bad ham lade mig optræde som fange, så jeg kunne holde øje med Jarrett
og måske få noget at vide om Carlotta.
Det fik jeg hurtigt. Jarrett havde planlagt at flygte den nat.
Jeg blev truet til at tage med. Da de kom mig ind i bilen,
fandt jeg ud af, at han er en ven af Carlotta, og jeg er deres fjende.
Ryley, sæt dig foran. Og du, du kører.
Jeg blev rystet rundt i bilen i lang tid.
5 timer senere havde jeg opgivet håbet om at se et almindeligt toilet igen.
Jeg besluttede at tale lidt med kaptajn Jarrett.
Hej, Cody.
- Hvordan skær' den? - Jeg kan ikke få vejret.
- Jeg skal give dig lidt luft. - Tak.
Hendes læber var varme, og det pulserede ikke kun i min arm.
Også i vores hjerter.
Min plan var at kysse hende så godt som muligt
og så langsomt manøvrere hende hen til sengen i det næste værelse,
gifte mig med hende og muntre os på lagenerne.
Min plan gik fint, indtil...
- Du har fingeren i mit skudsår. - Undskyld, Rigby.
Jeg klarer mig.
Hvorfor lægger du dig ikke ned?
Jeg går på apoteket og køber noget til din arm.
Ring efter en taxi. Skynd dig tilbage.
Jeg har lyst til at kysse.
Begynd ikke uden mig.
Hallo?
- Det er mig, Margaret. - Hvem?
- Margaret. - Margaret?
Margaret Croyden.
Margaret Croyden? Tænk, at du ringer,
- Tænk, at du ringer! - Jeg ville have ringet før...
- Du burde slet ikke ringe. - Her er så stille.
Er Victor væk i weekenden?
Undskyld, ikke interesseret.
Fordi jeg er forelsket. Ja, rigtigt forelsket.
Forleden sagde jeg noget til en kvinde, jeg aldrig troede, jeg ville sige.
Jeg sagde: "Jeg vil slå mig ned i en vedbend-dækket hytte med dig,
rive blade sammen i baghaven
og presse appelsinjuice til dig om morgenen."
Jeg talte med Victor. Han accepterer, at vi bliver skilt.
Hør engang. Kom herned i morgen. Så kører vi tilbage sammen.
Vidunderligt! Jeg kan ikke vente med at vende tilbage til dit liv igen.
Den går ikke, Margaret. Ring til mig om 12 år.
Okay, skat.
- Hallo? - Mr. Reardon,
jeg afslutter sagen med øjeblikkelig virkning.
Du får en check med posten i morgen.
Kontakt mig ikke, jeg vil være udenbys i noget tid.
Juliet, er der nogen, der truer dig med en pistol?
Juliet.
En halv flaske senere forstod jeg det stadig ikke.
Var Juliet skør ligesom sin søster?
Havde hun forelsket sig i taxichaufføren på vej til apoteket?
Eller var hun med i Carlotta-sammensværgelsen?
Omsider nåede jeg til en meget vigtig konklusion.
Hun kan rende og hoppe.
Alle kvinder er ens.
De rækker ned i din hals, tager fat om hjertet, og trækker det ud.
De smider det på gulvet og træder på det med deres høje hæle.
De spytter på det, kommer det i ovnen og gennemsteger det.
De skærer det i små stykker, kommer det på en skive brød
og serverer det for dig.
De forventer, du siger: "Tak, skat, det er delikat."
Men det er ikke delikat, Juliet Forrest.
Det er råddent.
Jeg giver pokker i, om jeg hører fra dig igen.
- Juliet? - Det er Alan.
Alan?
- Kom nu, Marlowe, ingen julelege. - Jeg kunne jo aldrig snyde dig, vel?
Nej.
Hør, Marlowe.
Juliet er gået fra mig. Det føles som om man har slået mig med en stegepande.
Hvordan kommer man ovenpå igen?
Jeg er begyndt at indse, at det er bedre at have noget at se frem til.
"Se frem til." Såsom hvad? Arbejde?
Jeg kan ikke komme videre i sagen.
Jeg ved ikke engang, hvem fanden Carlotta er.
Har du et kort over Sydamerika?
- Ja. Hvorfor? - Slå op på Peru.
Her.
Der er en lille kystby, der hedder Paita.
Sig mig, hvor det er.
Det er lige ved siden af en lillebitte ø, der hedder...
Du store kineser. Carlotta.
Fandens. Det er ikke et pigenavn.
Det er et sted.
- Tak. Jeg skylder dig en tjeneste. - Godt.
Jeg tager straks af sted til Carlotta.
Selvom Juliet er væk, vil jeg opklare denne sag,
uanset om Juliet er en af de mordere, der er indblandet.
Hvor i Carlotta skal jeg begynde med at kigge?
Der ligger en lille kafé ud til bugten.
Da jeg ankom, tænkte jeg på, hvad Marlowe havde sagt 15 år tidligere:
"Døde mænd går ikke i skotskternet."
Døde mænd går ikke i skotskternet.
Jeg ved stadig ikke, hvad det betyder.
Carlotta var et sted, hvor de ikke kan stave til p-r-o-b-l-e-m-e-r,
men hvis du prøver at rette dem, slår de dig ihjel.
Jeg vidste, jeg var på rette vej.
Kitty Collins var der, pigen, der skred fra mig i Santa Barbara.
Señor Reardon.
Manuel Alesandro.
Nej.
Carlos Rodriguez.
- Carlos Rodriguez? - Sí.
Før krigen smuglede vi våben til oprørerne.
Åh, ja så.
Du er politimand.
Sí.
Jeg er i godt selskab.
Carlos. Jeg er her for at efterforske en sag. Måske kan du hjælpe mig.
Der er meget at efterforske i Carlotta.
Hele øen er som en krudttønde.
Der er meget spænding, og der lugter råddent.
Jeg er her for at finde ud af, hvad det er, der lugter.
Pas på den fede mand, der sveder meget.
Hvad med Kitty Collins?
Hun sveder ikke så meget, men hun er lige så farlig.
De siger, hun er en af dem.
Hvem er "dem"?
Det er der ingen, der ved. Kun de ved, hvem "dem" er.
Men der er en mand. Hans navn er Arroz. Rice.
Kitty Collins er forelsket i ham.
Han er lejemorder.
Rice?
- Tak, Carlos. - De nada, señor.
- Hvor bor du? - På hotel Guano.
Vi tales ved.
Cuidado, Señor Reardon.
Cuidado, Carlos.
Kitty Collins skulle fortælle "dem", at jeg var i byen,
så jeg smed en fem-pesetaria-mønt i skålen.
Det klirrede højt nok til, at hun kiggede i min retning.
Den fem-pesetaria-mønt var min bedste investering nogensinde.
Næste dag fik jeg en stor fisk på krogen: en fed en, der svedte meget.
- Señor? - Intet med alkohol i. Åh, måske en øl.
Sí, señor.
Spiritus går mig til hovedet.
Et øjeblik, Mr. Rigby.
Vi ved, hvem du er, Mr. Rigby.
Det lyder interessant. Hvem er jeg?
Du kan blive en fyr, der får 10.000 $
bare for at forlade denne stinkende by.
- Kunne jeg det? - Ved du, hvad jeg kunne være?
Klokkeren fra Notre Dame?
Jeg kunne være ham, der giver dig de 10.000 $ .
10,000 $ . Fra mig til dig.
Beklager. Min pris for at forlade stinkende byer er 11.500
og et kys på munden fra Carmen Miranda.
Sig det videre til "dem". Værelse 204.
Værelse 204, señora.
Kom ind.
Lige på slaget, Kitty. Jeg har ventet dig.
Troede, du ville været kommet i nat.
- Jeg tænkte ikke så meget i nat. - Sig noget mere.
Ser du, jeg har fundet ud af noget, Rigby.
Hvem du er, hvad du laver, og hvorfor du er i Carlotta.
Jeg er her for at ødelægge dit spil.
Jeg forstår ikke, at en pige som du er forelsket i en morder som Rice.
Hvem? Hvad? Hvorfor?
Når man elsker nogen,
gør "hvem", "hvad" og "hvorfor" ingen forskel.
Man bliver ved med at elske dem.
Ja, det gør man.
Jeg har det som om...
Gider du lave mig en drink mere, skat?
Hej.
- Hvad sker der, amigo? - En masse.
Der er landet et fly i dag, og alle passagererne talte tysk.
- Tysk? - Vores ven Rice var der også.
De gav ham en pakke. Den var mærket med dags dato
- og "Sidste Instrukser". - Hvor ved du det fra?
Jeg skulle beskytte Rice, indtil han flyver herfra med Kitty Collins
i nat efter Carlotta-festivalen.
Hvorfor fortæller du mig det?
For at redde millioner af uskyldige menneskeliv...
Carlos?
Carlos.
Fandens.
Hvor skal du og Rice hen i nat?
Hvad ved du om flyet med tyskerne?
Tuske... Tyskere.
Fuskere.
Der er et fly med fuskere.
Flyet er her i byen.
Ethel Merman var ombord.
Skal vi tage hen og se Ethel Merman?
Jeg køber to billetter.
Jeg henter min pyjamas, så er jeg klar til at gå.
Jeg har gjort mange strålende ting i mit liv.
At bede Kitty Collins om at lave mig en drink var ikke en af dem.
Da jeg kom til mig selv, kunne jeg kun se lys og skygge.
Så så jeg et nyt ansigt. Men selv i min bedøvede tilstand
vidste jeg, at han var en af de store fisk i sammensværgelsen: Rice.
Nå, så skulle sagerne være ordnet.
- Jeg skal ordne dig. - Men det er dig, der skal dø.
Prøv at få det til at se naturligt ud. Hvis der sker mig noget, vil FBI...
Det vil se naturligt ud.
Folk, der kender Rigby Reardon, ved, jeg aldrig ville dø en naturlig død.
Skulle jeg lade dig gå rundt og sladre?
Du har allerede snakket for meget.
Vent, Rice.
Du kommer ikke med flyet i nat. Jeg vil have papirerne.
Jeg går ud af dette rum. Du skyder mig ikke.
Gør jeg ikke?
Det var en advarsel, Rice. Og du får kun én.
Rigby. Señor.
- Jeg hørte skud. - Jeg er okay.
- Rice løb den vej. - Kom, Carlos.
Du har pyjamas på! Señor, nu skal jeg hjælpe dig af med den.
Det kan jeg godt selv klare. Stop.
- Sí. - Carlos.
Sí. Tag dig ikke af pyjamassen, señor. Den ordner jeg.
Forsvind. Vi jager en morder.
Tilbage. Han er sammen med mig.
Vi kommer.
Señor.
Cuidado, señor. Cuidado.
- Tilbage. - Cuidado.
Señor. Din pyjamas.
Glem nu den pyjamas.
- Er du okay? - Det er bare en kugle.
Min kone Carmelita suger den ud. Bare fortsæt, señor.
Og tænk ikke på pyjamassen. Den ordner jeg.
FIESTA de CARLOTTA
"Sidste Instrukser".
Så det var deres plan.
"Rasmussens Plads".
Det sidste, jeg havde regnet med at se, var Juliet og hendes far, i live,
talende med deres butler, der havde en nazi-uniform på.
Ja. Det forklarer jo en hel del.
For eksempel hvorfor Juliet kunne oversætte tysk.
Jeg var blevet taget for at være et fjols.
Men det var ikke for sent at bringe orden i sagerne.
Hænderne op. Over på trappetrinene. Af sted.
Det er tid til et klassebillede. De høje bagerst, de lave foran.
Sæt jer. Hold hinanden i hænderne.
Smil.
- Flot. - Rigby...
Stop. Bliv, hvor du er, dit beskidte nazi-svin.
Rigby.
Jeg burde vide bedre. Jeg faldt for en, der troede, jeg var naiv.
Nej, Mr. Reardon. Hun troede ikke, du var naiv.
Det gjorde jeg. Det irriterede mig at skulle opvarte underlegne racer.
- Men jeg snød jer alle sammen. - Se, Rigby? Jeg forrådte dig ikke.
- Hvordan fandt du hertil? - Marlowe fortalte mig det.
Jeg fandt far ved at gå efter hans nye osteskimmels lugt.
Jeg beklager at måtte afbryde den ømme scene,
men vi har en plan, der skal udføres.
- Hvem er du virkelig, pølsetysker? - Feltmarskal Wilfred von Kluck.
- Til tjeneste. - Von Kluck?
Tidligere chef for Hitlers våbenudvikling.
Jeg er smigret. Hvordan vidste du det?
Jeg gennemskuede hele din rådne plan.
Du narrede Dr Forrest til at hjælpe dig og fløj dine agenter hertil.
De bedste officerer i Førerens hær.
- Tidligere hær. - Kun nedlagt midlertidigt.
Men vi rejser os igen.
- Det vil vise sig. - Hvordan brugte de far?
Bissen her fandt ud af, at din far havde udviklet en osteskimmel
så kraftig, at den kunne nedbryde klipper, træer og bjerge.
Han udtænkte en plan om at nedbryde hele USA.
I begyndelsen gav din far dette svin oplysninger, fordi...
Mr. Reardon. Lad mig fortælle historien.
- Din far gik med til at... - Mr. Reardon.
I situationer som denne plejer man at lade planens ophavsmand beskrive den.
Nej. Detektiven plejer at fortælle, hvordan han regnede planen ud.
Nej, det er mig, der må.
Vi snød Dr Forrest ved at udgive os for at være en humanitær organisation,
der ville udrydde sult ved at lade ost modnes hurtigere.
- Da han så, hvad vi gjorde... - Lavede han lister over agenterne...
- Og ville gå til FBI... - Vi måtte bedøve ham og bringe ham...
hertil og lade som om han var død, så der ingen efterforskning blev.
Men da osten blev testet på en lille ø i nærheden...
Sejlede Immer Essen forbi. Nogle af passagererne så øen forsvinde...
De blev stemplet som "fjender".
Vi fik Neff til at aflyse alle ture, og vores...
Venner begyndte systematisk at eliminere alle fra krydstogtskibet.
- Schweinehund. - Fjols.
Nu er vi klar. Vore agenter er lige vendt tilbage
efter at have placeret ostebomber overalt i Amerika.
Når Amerika er ødelagt, vinder vi den næste krig.
Og også nummer to.
Når der hives i disse håndtag, går jeres geskæftige land i opløsning
som et stykke tysk skimmelost.
Stop, Kluck. Der bliver ikke hevet i de håndtag.
Jo, det tror jeg, der bliver.
Halt ihn!
Godt.
Jeg må desværre forhindre, at du bliver en helt, Herr Reardon.
Det er en skam, at vi to er på hver sin side.
Jeg beundrer din hårdnakkethed. Under andre omstændigheder
ville jeg måske have ladet dig leve, måske som min tjener.
Og hvad skulle jeg være, Herr feltmarskal?
- Hvad? - Jeg sagde:
Hvilken position får jeg i dit nye verdensherredømme?
Hvad er det, du siger? Han er nazist. Bed ham ikke om noget.
Må jeg være din Reinemachefrau?
Ja, det kan vi godt sige.
- Hvad er det? Hvad er det? - Fortæl ham det.
- Reinemachefrau. - Rrrreinemachefrau.
Det betyder, hun skal være min rengøringskone.
Rengøringskone.
Okay, hen til dine venner. Kom så af sted.
Flot klaret, Juliet. Find Carlos Rodriguez for mig.
Godt.
Din pistol kan ikke stoppe os, Herr Reardon.
Vi forbliver tro mod vores plan, parate til at ofre os selv.
Der er kun seks kugler i pistolen. Vi er ni.
Så mindst tre af os vil overleve og kan hive i håndtagene.
Okay. Men hvem vinder i lotteriet,
og hvem taber?
Kujoner. Fjolser.
Så gør jeg det selv.
Beklager. Du er færdig.
Ikke helt.
I det mindste har vi
Terre Haute, Indiana.
Fandens. De var lige ved at få et offentligt bibliotek.
Carlos, lås dem inde.
Så gerne.
Okay, kryb. Vámonos! Af sted.
Schweinehunds. Grisehunde.
Synd for Djævelen, at han skal tækkes med jer i helvede.
Señor Reardon, hvornår forlader du Carlotta?
Med næste fly, Carlos.
Så har jeg fire timer til at vaske og stryge din pyjamas.
Nej, tak, Carlos.
Jeg tror ikke, jeg får brug for min pyjamas igen.
Sikke en fyr.
Hvad laver du?
Sætter din hr Diller på plads.
Da du faldt gennem vinduet, kom den til at ligge skævt.
- Tak. - Det var så lidt.
Det er lang tid siden, jeg har fået hr Diller lagt på plads
uden at skulle tigge om det.
Der var så det - Carlotta-mysteriet,
bundet sammen i en fin lille klump.
Da jeg kyssede Juliet, tænkte jeg bare på at lægge pistolen på hylden
og bruge resten af mine dage i den vedbend-dækkede hytte.
Jeg vidste ikke, at vi mindre end et år derefter
skulle opleve et endnu større eventyr,
der snart vises i en biograf nær dig,
og hvor man kan se Juliet nøgen.
SLUT
"BOGART JUNIOR" VAR EDITH HEADS SIDSTE FILM.
DENNE FILM TILEGNES HENDE
OG ALLE DE KREATIVE FOLK,
DER ARBEJDEDE PÅ 40'ERNES OG 50'ERNES FILM.